Тотал Хелпарт T. H. A. филмова и телевизионна компания
Чешката телевизия
Translation ZALMEN BEHAR
Е, приятели, съпругата ми чака.
Баща ми смята, че това ще продължи не повече от няколко месеца.
Няма да ви се натрапваме много дълго, хер Чижек.
Това е ужасно, Давид.
Трябва да имаме надежда.
Хер Чижек.
В кабинета на баща ми има скрити бижута. Вие знаете къде.
Просто за всеки случай.
Имате ли нужда от помощ? - Здрасти.
Това е г-н Шимачек... Господин Винер младши.
Шимачек. - Това е моят съсед Франта.
Той е добър човек.
Нещо малко за пътуването.
Е, довиждане.
Толкова много съжаляваме. - Това не е по ваша вина.
Леля Фрида писа, че всичко е наред в Терезиенщад.
Децата ходят на училище, има оркестър, храна,
дори топла вода.
Може би там ще е по-добре отколкото да се гъчкате в детската стая тук, нали?
Само не разбираме защо тя спомена кашлицата на чичо Ото.
Всички боледуваме сега.
Да, само че чичо Ото умря преди 15 години.
Желая ви късмет.
Алик!
Ела тук.
Хер Шимачек...
О, Боже мой.
Г-н Винер, какво правите тук?
Имам нужда от помощ.
Ако някой Ви види, ще изтребят цялата улица.
Нямам избор, трябва да се скрия.
Мили Боже! Махайте се от тук!
Имаме деца.
Евреин!
Тук има евреин!
Тук има евреин. Помощ!
ТРЯБВА ДА СИ ПОМАГАМЕ
Translation ZALMEN BEHAR
Не могат ли тези копелета да бъдат тихи?
Копеле означава извънбрачно дете,
а те са децата на нашите съседи.
Точно така.
Не знам какво кара хората в такова време да се разплождат
и размножават.
Трябва да е някакъв извратен инстинкт за самосъхранение.
Дори ако можеше да имаш дете, знаеш,
не бих го довел в този свят.
Но това не е така.
О, моля те, не вярвай в чудеса.
Не й се моли за дете. - Не й се моля.
Молиш й се. - Не й се моля.
Добре моли й се. Мислиш, че не те познавам ли?
Винаги правиш едно такова изражение като на светица.
Очите ти се навлажняват...
и нещо ти става отвътре.
Ти си ненормален.
А, идва и твоя "Хенде хох". (Горе ръцете)
Трябва да си помагаме...
Приятели мои, "Гутен так". Ще излае...
По дяволите твоите шеги. - Йозеф, донесох ви нещо.
Гутен так, дами и господа.
Имам изненада за вас.
Ще пийнем ли истинско кафе, Йозеф?
Не трябваше...
Не ми казвайте какво трябва и какво не трябва да правя.
Ако мога, давам. Никога не съм бил стиснат.
Между другото, Йозеф, Уредих ти разрешително за да шофираш.
Благодари му.
Благодаря ви, г-н Прохаска. - Хорст.
Есо есо, плум бум.
Вие сте в добро настроение днес, нали?
Защо да не съм?
Не се доверявай на Лондон, Йозеф.
Добре те познавам, шефе. Отпусни се, не съм дребнав
и бях в "Клуба на патриотите". Елате госпожо, погледнете.
Йозеф, не те ли интересува? - Но, разбира се.
Не казвай нищо. Главата ти е пълна със Сталинград и
безкрайната обсада на Ленинград, нали?
Така ще ви избавя от грешките и илюзиите.
Представете си, че това е Москва.
Това са нашите войски на източния фронт.
Отстъплението към Ржев и Вязма беше брилянтен ход
на нашият офанзивен щаб, разбирате ли?
Това създаде страхотен простор за маневриране, нали?
Щом настъпи пролетта след зимата, Фюрера възстановява силите си.
И ще заеме това пространство с цялата си съкрушителна мощ.
Между другото, това са около 250 дивизии.
И не са само германски.
Болшевизма ще понесе загуби от ръцете на унгарците,
италианци, испанци,
доброволци от Франция и Белгия,
и дори словаци.
Цигара?
Не бих те лишавал от 15 крони.
Ами, всъщност, 20.
Между другото,
ново семейство се нанася утре в дома на с-во Винер.
Къщата беше почистена и дезинфекцирана.
Можеше да бъде и по-лошо.
Значи утре се нанасят в дома на Винер.
Надявам се, че няма да почнеш да ги окайваш?
Той не беше просто наш работодател, беше също...
наш близък познат, нали? - Внимавай.
Той беше твой началник, а ти беше мой началник, това е всичко.
Днес моят началник е хер Кепке.
Добре, но той беше добър човек, нали?
Той направи някой неща за теб, нали?
Виж, не очаквай от мен да покажа съпричастност към някакъв евреин
или друг враг на Райха.
Елате и погледнете, госпожо, този ваш съпруг.
Някога беше енергичния шеф на отдел "Продажби".
А сега си седи ето така, отпивайки от кафето.
Може би е по-добре да започнеш работа, преди да забележат.
Може би трябва да имате предвид, че докато
изграждах пограничните укрепления,
една напречна греда падна и ми счупи крака на три места.
Така че, за твоя информация, това означава, че съм инвалид.
Знам, герой-неудачник...
Щях да забравя.
Вижте. Перфектна работа. Нашата Лени го избродира.
Не е ли умница?
Тя каза, че е за онзи чичо, дето винаги спи.
Аз имам точно същата,
но все нямам време да я използвам, толкова много работа...
На какво се преструваш? - Ах ти сънливко.
А ти се смееш.
Ела, легни...
Легни си тук и изгнивай.
Ти си голям герой.
По дяволите, това...
Ръкава ти се закачи за джоба. Дай на мен.
Хайде, не съм дете. А на главата?
Сложи тази шапка.
Изглеждам като бръмбар. - Добре ти стои.
Всъщност няма значение, нали?
Това за прощаване ли е? - Не.
Рисковано е, нали?
И изведнъж, започнахме да се разбираме.
Само един намек ми е достатъчен.
Тогава не отивай. Кой те кара?
Не направихме ли достатъчно за тях?
Кой знае дали някога ще се върнат.
Дай на мен... - О, моля те.
Моля те, мога сам да си вържа връзките на обувките, нали?
Не мога да ги оставя на тези нацисти.
Разбираш ли? Обещах и трябва да го изпълня.
Работи.
Г-н Чижек...
Давид!
Може ли да не ми светите в очите?
Какво правиш тук? - Избягах от Полша.
Трябваше да взема нещо ценно.
Но не можеш да останеш тук. - Тръгвам си утре вечер.
Не ме разбираш. Не можеш да останеш дори и за минута.
Германците идват утре сутринта.
А у вас? - Къде у нас?
О, имаш предвид у нас.
Господи, какво правиш тук?
Беше ме страх.
Хайде, да вървим. - Кой е?
Добър вечер, г-жа Мария.
Давид.
Да вървим.
Какво е това?
Насрах се в гащите. Загаси.
Хвани ми ръката.
Искаш ли с конфитюр?
Затвори вратата. - Затворих я.
Знаеш ли, тук вече не е съвсем безопасна зона.
Безопасно място.
Пълно е с колаборационисти и шпиони.
Няма да повярваш,
как ненормалните времена променят нормалните хора.
Свине...
Бих повярвал.
А как е семейството ти?
Не знам. Вероятно са мъртви.
Писахте, че условията в Терезиенщад са нормални.
От там никой не би могъл да напише истината.
Това е просто един трансферен пункт към лагерите в Полша,
а там никой не оцелява.
Абсолютно никой.
Имах късмет да работя, където сортират конфискуваните вещи.
Дрехи и ценности. И след 18 месеца ми се отдаде
да подкупя един есесовец.
Успяхме двама да избягаме.
И какво планираш да правиш тук?
Живял съм тук целия си живот,
така че си помислих, че някой тук може да ми помогне.
Но какво ще правиш сега?
Утре имам среща с моя другар на уречено място извън града.
Обещах да намеря пари, и после да продължим нататък.
Е, ще те закарам до там. Имам разрешително.
И имам кола заета ми от...
...бивш колега.
Той работеше у вас в склада.
Преди войната. - Очевидно.
Може би твоят другар те чака някъде другаде.
Не.
Вероятно са го хванали. Ще продължа сам, връщайте се.
Благодарете на жена си отново. - Може би все пак ще дойде.
Нещо може да го е задържало.
Може би.
Стой! Елате тук.
О, Боже мой.
Добър ден.
Извинете ме, моля, имаме проблеми с колата.
Как мога да ви помогна? - С гаечен ключ номер 13.
Номер 13, гаечен ключ. - Да, разбирам.
Номер 14. - 13.
14. Познавам колите "Татра". Това е чешка кола.
Да, вярно.
Номер 14, гаечен ключ номер 14.
Вие ни спасихте.
Вече киснем тук от един час.
Имате ли достатъчно бензин? - Само за момент.
Имаш ли достатъчно бензин?
По дяволите!
Колко съм непохватен.
Вие сте много полезен и учтив, и много забавен.
Номер 14.
Стартирайте, моля.
Всичко наред ли е? - Да.
Благодаря много.
О, Боже мой.
Давид.
Благодаря.
Какво правиш? - Какво?
Затъмнявам прозорците, а ти включваш светлината.
Но ти вече приключи. - По дяволите, трябва да внимаваме.
Мили Боже.
Това е мое. - Пусни.
Благодаря много. Знам колко рисковано е за вас.
Това е за вас.
Какво е това? - О, не.
Давид, недей така. Задръж ги.
Хайде, да вървим.
Давай, давай...
Страх те е, нали?
Преди войната много хора си направиха такива.
Подозираха какво ще се случи и си направиха такива убежища.
Сега се използват като трезори или килери.
Дори помагах да се направи един такъв в дома на баща ти.
Тук долу са стълбите.
Можеш да чуваш какво се случва в къщата.
А тук решетките са откачени. Сега води до водосточната тръба.
Ето един дюшек. Топлинната ще идва от съседната стая.
Свинята трябва да се махне.
Аз ще се погрижа за това.
През нощта можеш да излизаш ако искаш.
Е, ще видим после.
Но той трябва да се мие, нали?
Да. Но най-вече трябва да бъде тих.
Ако нещо се случи, драскай тихо
като мишка, нали?
Ето няколко одеяла и керосинова лампа. Лека нощ.
Лека нощ.
Ще ти донеса по-топло одеяло.
Давид...
Лека нощ.
Трябва да направим нещо веднага.
За кое?
Да се отървем от този проблем.
Трябва да го изядем.
Просто ще го изядем, нали? - О, Боже.
Но какво ще правим с него?
Какво? Искаш да го отпратиш ли?
Дали искам или не искам, не зависи от моето желание.
Все се надявах, че няма да се замеся във всичко това.
Гледахме от прозореца
и си казвахме, че просто минава.
Но днес е пред нас.
Очаквах нещо подобно, но все пак съм разтърсен.
Виж, нищо не се променя ако го отпратиш.
Ще го хванат на първия ъгъл и след това
ще разберат, че е бил тук.
Че се е укривал тук и не си докладвал.
Така че, какво казваш? Това улеснява нещата.
Искаш да го предадеш ли?
Какво? - Искаш да го докладваш?
О, моля те, Мария. - Взел си решение за него,
за теб, за мен, и за всички на тази улица.
И ти ме обвиняваш, или какво? - Не.
Не те обвинявам.
Добре, че нямаме деца.
Толкова си права.
Каква ужасна миризма.
Това е сапун.
Това наистина ме разбуди.
Той ще трябва да ни помогне с това.
Мислиш ли, че ще си позволи да яде свинско?
При тези обстоятелства трябва да яде това, което получава.
О, беше трудно и рисковано да го доведа тук.
Хенде хох!
Изплашихте се, нали? - Какъв идиот.
Йозеф, ще си навлечете проблеми. Какво е всичко това?
Мария, миризмата от тази щуротия се усеща по цялата улица.
Просите си някой обиск. Дай да видя.
Все още не е жилаво, както и днешните времена.
Но тепърва ще стават. Шапката ми, моля те.
Надявам се да не си омазнил и колата ми.
Есо есо, плум бум. Не, не.
Йозеф, наистина си търсиш белята.
И какво ще правиш с това?
Част ще изядем, част ще отнесеш ти.
Нещо, ще отнеса,
нещо ще донеса. Мария, елате да погледнете.
Погледнете тази красота. - Откъде го взе?
Вчера го конфискувахме. Няма да им трябва повече.
А тук ще си пасне добре.
И така, реши ли? Тази длъжност при нас все още не е заета.
Чувствам се у вас толкова добре.
Йозеф винаги е имал стил. Той знаеше как да живее.
И той ми уреди работата в склада, нали?
Евреинът Винер беше стиснат, но за времена на криза беше добре.
Можех да храня три деца,
копелета, сега свикнаха и не могат да си представят нищо друго.
Йозеф, помниш ли онова момче, което всеки наричаше
Вурст вместо Хорст?
Знаете, вурст е вид наденица. - Знам какво означава вурст.
Вурст, донеси ми една бира.
Махай се от тук, Вурст, обратно в Райха.
Обратно къде? Моят дом е тук.
Искаш да кажеш у нас?
Разбира се.
Йозеф ме прие почти като син.
Прати всички тези шегаджии по дяволите.
Между другото, има ли бира? - Не.
Хайде, приел, не приел. Това беше отдавна.
Спомням си веднъж...
Днес всички ние се смеем над това.
Днес, просто ме приехте, както и аз вас.
Трябва да си помагаме. До вчера съм имал неприятности.
Утре може вие да имате.
Особено, ако се отнасяте така към закона за презапасяването.
Това би означавало затвор, Мария. Но това е вкусно.
Нищо няма да бъде забравено. - Ей, престани. Моля да спреш.
Виж само как се е вторачил в мен?
Не го гледай така.
Бите, Вурст... Хорст. - Благодаря, достатъчно ми е.
Мислите ли, че не забелязвам как някои хора ме избягват?
Как преминават на другата страна на улицата?
Това си е тяхна работа.
Какво съм им направил? Или на който и да е?
Помагам на почтени хора.
Това грях ли е?
Не, това не е грях.
Всеки говори за помагане, и само плямпат.
Това означава помощ за мен.
Значи ти си герой. - В какъв смисъл герой?
Трябва да си доста глупав днес, да се правиш на герой?
Ами ти?
Седиш си тук и се тъпчеш със свинско
или се търкаляш на дивана.
Ние трябва да оцелеем.
Всяко прекрасно нещо трябва да оцелее, да бъде спасено, нали?
Какво правиш тук?
Трябва да се върнеш у дома, татко. Хер Кепке те чака.
Така ли се чука на вратата на добри хора? Идиот.
Това е нашия Карл. Кажи здравей. - Добър ден.
Добър ден.
Израждал съм го със собствените си ръце. Изчакай отвън.
Отървете се от всичко. Както трябва. Хората са свине.
Могат да ви предадат и какво мога да ви помогна?
За да се подсигурите, одерете заек да може да покажете костите.
След като сме в такава ситуация трябва да следваме някои правила.
Той идва когато си пожелае. Разбираш ли?
Моля те. - Е, какво?
Той идва да те види. Аз съм просто...
...повод.
Е, тогава го лиши от повода. Приеми тази работа, дето винаги ти предлага.
О, Мария, това не е...
Мислиш ли, че аз...
Трябва...
Какво?
Знаеш ли накъде ме тласкаш?
Какъв е този поглед? - Разбираш ли какво искаш?
Ти доведе Давид тук, така че прави това, което трябва.
Какво правиш? Защо ги слагаш там?
Съгласихме се на някои правила, нали?
А ти си играеш на ресторант тук.
Занеси му го там веднага.
Правилата ще бъдат съблюдавани. Занеси му го там.
Това не е крайпътен хан за бегълци.
Но навън е тъмно и е заключено.
Той не може да бъде заключен в тази дупка ден и нощ.
Дай ми ги. - Слушай.
Никъде няма достатъчно тъмнина, която да ни скрие, скъпа.
Така че, вземи това и му го занеси там. Хайде!
Йозеф, моля те. - Моля те.
Не ми се моли. Хайде.
Защо ме блъскаш? - Извинявай.
Пожелай му добър апетит.
По дяволите!
Благодаря.
Моля.
Вашият съпруг е прав. - Знам.
Но едно нещо е да си прав,
а друго е да си способен да понесеш такива неща.
Имаш ли нужда от нещо?
Не ти ли е студено тук?
Прочете ли книгата?
Не мога да чета много.
Мислиш ли за това, което се е случило с твоето семейство?
Кайе, сестра ми,
можеше да се спаси. Поне за известно време.
След пристигането в лагера й предложиха да бъде КАПО,
при условие, че ще бъде достатъчно жестока.
Дадоха й палка
и й казаха да пребие нашите родители до смърт.
Видях как баща ми и майка ми,
стояха на колене, и я умоляваха да го направи.
Хайде.
Хубаво...
Не съм виждал жена ти от дълго време. Как е тя?
О, да. Тя започна да учи френски език.
С кого? - Какво?
С кого взима уроци? - Сама.
Сама?
Е, когато такава красива жена няма деца,
тя не знае с какво да се занимава.
Тя често боледуваше напоследък. Все не мога да я видя.
Не, не, Йозеф. Лекарства не можеш да отказваш.
Добре, благодаря. - Просто ги вземи.
Познавам един добър лекар. Можеш да отидеш при него.
Поверителна информация: Те душат навсякъде.
Вече не вярват на никого. Всичко може да бъде повод.
Ако някои чех започва да учи френски, преди да знае немски...
О, хайде... - Не го подценявай.
Също така трябва да тренираш изражението на лицето си.
Германците четат по лицето. Те са отлични физиономисти.
Всеки ден трябва да практикуваш такова безупречно лоялно изражение.
Теб ти е лесно, ти си се родил с него.
Не, не съм. Опитай.
Отпусни мускулите.
Ето...
Сега не знам изобщо за какво мислиш.
Нито пък аз. - Не се смей.
Това беше любимата композиция на моят син Андреас.
Този, който загина, геройски при отбраната на Харков.
Отиди в стаята си, Вили.
Знаете ли, господа, разбира се, че това ме натъжава много.
Но гордостта е по-силна.
И съм наясно какво означава за нас
загубата на живота на всеки млад германец.
Напоследък четох забележителна статия за това.
Някой бе изчислил точно, че животът на един млад германец,
един войник, се равнява на 20 славяни и 100 евреи.
Сто? - Да.
Донесох ти някои неща. Витамини и ултравиолетова лампа.
Голяма празна къща, а ти трябва да седиш в тази дупка, а?
Толкова съжалявам за това.
Страхувам се, че нашите съседи ще надушат нещо.
Нямам доверие на никого, а на тях най-малко.
Нямам вече с кого да разговарям.
Понякога ми е достатъчно да поговоря с теб.
Благодарение на това понасям всичко по-леко.
Аз също.
Просто така имаме по-голяма и по-светла клетка.
Какво има?
Имаш ли нужда от нещо?
Е, мисля, че съм хванал настинка.
Това е много лошо.
Ето възглавница...
Е, лека нощ.
Е, старият Кепке не е лош шеф, нали?
Лека нощ.
Как е Мария?
Тя е сама по цял ден.
Може би ако я посетя, това ще я развесели.
Както казах, тя не се чувства добре, Хорст. Лека нощ.
Аз съм в Париж. Посещавам музеи...
В Лувъра много ми хареса...
Посетих го три пъти...
Полудя ли. Мислех, че спиш.
Донесе ли лекарството?
Разбира се. Но Прохаска ходеше с мен чак до тук.
Какво ще стане, ако се качи?
Ти самата каза, че само слухти, нали?
Хорст...
Внимавай със затъмняването на прозорците, Йозеф.
Лека нощ.
Просто не искам да ходиш там, когато не съм вкъщи.
Той не се чувства добре. - Тогава му дай още едно одеяло.
Вече му дадох. Дадох му шуба и ултравиолетовата лампа.
Какво! - Какво?
Моята лампа?
И аз не се чувствам добре, а ти му даваш моята лампа.
Върви да си лягаш. Ще ти направя чай.
Ако е останал някакъв.
Не искаш ли да го зазидаш там, за да се успокоиш?
Йозеф, той е много болен.
Точно така, можеш да се заразиш от него.
Какво правиш?
Ще спя тук, в случай, че се нуждае от нищо.
Не, аз ще спя на дивана. Върви да си лягаш.
Не се притеснявай, ще залостя с чехъл вратата.
Такъв си...
Какъв скапан живот.
Лека нощ.
Стоя под рожковото дърво
и нищо не е лесно.
Стоя под смокиновото дърво
и всичко е зелено и свободно.
Лежа под бадемовото дърво
и това прилича на сън...
Моята горила има вила в зоологическата градина.
Моята горила си живее доволно и добре.
Не може да говори за политика,
но ако жена му я засърби може да я почеше...
Добър ден. - Агата, ела у дома!
Трябва да си купя куфарче...
Благодаря.
Извинете...
Гестапо, Мария.
Стига, глупако.
Здравей, имаме посетители. - Йозеф, моля те...
Йозеф, ела тук.
Моля.
Трябва да си купя куфарче. - Да.
Какво да, глупако. - Седнете, хер Кепке.
Мария. Изглеждаш ужасно. Лекарството не помогна ли?
Трябва да ни извините. Средния син на стареца е бил убит.
За Паул!
Не му давай повече. Достатъчно му е.
Той трябва да говори на немски щом това е родния му език.
Извинявам се. Ами тогава, за героят Паул.
Не смей да произнасяш името на Паул.
Йозеф. Моля те...
Кой ни вика от тук? Кой ни вика така?
Защо не проветрите стаята малко, Мария?
Остави ги. За моят Пол.
Вината е също и твоя.
Опитвала ли сте да сложите компрес на гърдите си?
Внимавайте да не се заразите.
Хора като мен рядко се заразяват от нещо. Аз съм от северната раса.
Северната раса.
Мария, може би ще дойде време,
когато от съюза на хора като теб и мен...
От какво се страхувате?
Това време и такъв човек е може би по-близо, отколкото си мислите.
Е, Мария, нека не се караме за това.
Йозеф, жена ти гори. Ела и виж.
Моята горила има вила в зоологическата градина...
Довиждане.
Вие сте чехи. Трябва да се засрамите.
Добър ден, Мария. - Стреснахте ме.
Здрава, енергична, красива, точно както Ви харесвам.
Къде е Йозеф? - Кой е той?
Той е все още при д-р Фишер.
Мисля, че ще се окаже, че проблема не е във Вас.
Вижте.
Какво е това? За жена Ви?
Ако тежеше 50 килограма по-малко. Знам точно Вашия размер.
Не, не мога да го приема, Благодаря. Вземете го.
Напротив, ще го пробвате сега.
Имам в колата и малко мозелско вино и студено пиле.
Нека малко попътуваме, а? - Не, не.
Това е заповед!
Йозеф ще ревнува ли от подарък от приятел?
Ревнуваше ли за колбасите или лекарството? Пробвайте го.
Това е за някоя много по-млада, не е ли?
Е, това е вярно, но ще отива и на Вас.
Ще го пробвам
но няма да отида никъде с Вас.
Това ще бъде нашата малка тайна. - Какво?
Този тест може да продължи 2 или 3 часа
и можем да чакаме резултатите заедно.
Можем да изчакаме и тук, ако искате.
Не, не искам. Извинете ме.
Какво сега? - Забравих нещо.
Добре ли е?
В края на краищата, Мария, всеки е толкова млад, колкото се чувства.
И днес се чувствам на 21.
Трябва да се прибера рано вкъщи.
Може би сте забравила да нахраните вашите домашни любимци?
Доколкото знам, сте убили всички зайци.
Ако не смятаме дървесния червей в гардероба...
Прав ли съм? Мария, от мен не ви грози опасност,
дори да имате бивол в килера.
Хорст! - Добре ли чух?
Внимавайте. - Опитвам се, Мария.
Опитвам се.
Но вие се отпуснете малко.
Толкова сте напрегната.
Напрегната като струна на лък.
Ах, моя стар познат. Моля, моля...
Какво щастливо стечение на обстоятелствата.
Нещо сериозно ли? - Не, просто рутинен преглед.
Д-р Фишер е голям специалист, истински професионалист.
Извършил е 100 стерилизации на тази циганска измет...
Обзалагам се, че Йозеф никъде не Ви е водил, откакто войната започна.
Един момент, моля.
Опитайте. Само един момент.
И две коняка, моля. - Не, аз не искам.
Защо? Винаги се боите от нещо.
И какво се боите? От себе си?
От Вас.
От мен? За бога, защо?
Не знам.
Аз страдам точно като Вас.
Моля Ви, не съм за такива пътувания. Аз съм женена.
С угаснал фитил. Доброволно живеете в гроб.
Всички сме така.
Вие също сте женен, имате деца.
Точно така.
Имам жена, и деца, дето вие толкова желаете.
Вижте, ще Ви кажа нещо, Мария.
Имам много амбициозна жена.
Тя е упорита, издръжлива,
и с нейното постоянно убеждаване, и въздействие върху мен
тя напълно ме промени. Корените ми са тук.
Тя е от Германия. Аз съм от Бохемия.
Да не мислите наистина, че вярвам във всички тези неща?
Тогава защо се оженихте за нея? - Защото я обичах.
И сега вече не я ли обичате?
Не, вече не.
А Вие все още ли обичате Йозеф?
Да.
Аз не исках.
Знаеш ли какво иска? - Кой?
Тази моя фанатичка.
Да се преместим в Райха, някъде на сигурно място.
Тогава отивайте.
Но там ги бомбардират всеки ден.
Тя е обсебена от идеята, че след войната чехите
ще ни одерат кожите.
Както и да е... - Извинете.
Господине...
Една капка е достатъчна.
Господина, може би има нужда да му съдействате.
Мария, елате и вижте.
Елате и погледнете. - Какво е това?
Ето, хванах го.
Това е бракониерство. - Това е рак.
Малко приключения винаги съпътстват такова пътуване, нали?
Ами ако хванем няколко и ги сготвим за вечеря?
Те са голям деликатес.
Ако смятате, че си струва. - Струва си, Мария.
Толкова сте красива. Липсва само един слънчобран и...
Красива Бохемия, Бохемия моя.
Моята душа се възнася и е вечно твоя.
Да не би да преминавате към Съпротивата заради мен?
Не, Мария, готвя офанзива.
Не е необходимо. - Необходимо е.
Това не ми харесва.
Но Вие сте интелигентна жена.
Оставете ме на мира. - Мария...
Няма лесно решение за вашия проблем без някакви
експерименти или операции.
Пуснете ме. - Знам, че го искаш.
Вашето решение е просто да ме изнасилите.
Какво изнасилване? Няма никой. Сами сме тук, Мария...
Оставете ме на мира.
Поемете дълбоко дъх. - Благодаря за съвета.
Не исках да Ви нараня.
Може да съм бременна и не искам да го загубя.
Да бе. Мария, не съм на 20.
Не се опитвайте да ме правите на глупак. Такава лъжа...
Искам да се прибера вкъщи.
Тогава отивайте си. Не мога точно сега.
Имам лоши новини за Вас.
За съжаление, тестовете показват, че причината е във Вас.
Не може да имате деца.
Разбирам. Благодаря, хер доктор.
Няма защо, г-н Чижек.
Да минем от другата страна. - Добър ден, г-жа Шимачек.
Не бягайте, мога да обясня.
Либушка, не знаете истината за мен.
Аз съм чех, точно като вас.
За съжаление, имам проблем, който не мога да обясня точно сега.
Йозеф, не знам защо, аз...
Аз съм достоен човек, нямам нищо общо с тези свине.
Ало, ало. Моят приятел.
Искаш ли да те закарам? - Не, благодаря.
Жалко. Хайл Хитлер.
Довиждане.
Хайде, деца, да оставим този приятел.
Либушка...
Господи, какво правиш тук?
Съжалявам, че Ви стреснах.
Реших да си тръгна. - Какво?
Можем и да не оцелеем при следващо такова посещение.
Да не си полудял?
Уважаеми с-во Чижек, вашето възнаграждение е в чекмеджето от ляво.
Давид, това не е...
Разбираш ли? Днес си отиваш и утре може да ни обесят.
Къде ще отидеш?
Не се притеснявайте, няма да ме хванат жив.
Жив или мъртъв, все ще проследят откъде е този пуловер?
Давид.
Това е просто чудесно. Целият град може да ме види
как се разхождам с нацистите, колаборационистите.
Заради теб почнах работа в тяхната кантора
и сега искаш да си тръгнеш.
Къде беше?
Отивате ли някъде? - Да, разбира се, Мария.
Този човек се отегчи тук. Има нужда от малко въздух.
Не крещи така.
Давид, веднага се връщай, където ти е мястото.
Знам, но разбираш, Хорст...
Само една минута, моля. Сега се връщам.
Трябва малко да почакаме.
Чух.
Ха сега!
Кепке трябва да напусне дома на Винер.
Защо?
Той вече не е баща на герои, а на дезертьор.
Дезертьор?
Малкият, този келеш е бил застрелян като дезертьор.
От своите, германците.
Жена му е с нервна криза, тя е в психиатрична клиника
И Кепке прекарал инсулт. - И какво ни касае това?
Какво? Не разбираш ли? - Какво?
Прохаска иска да го премести у нас.
Тук? - Да...
Къде у нас? - Не крещи.
Хорст, можем ли да поговорим насаме?
Не, не. Никакви придумвания, никакви подкупи. Вече е регистриран.
Това е решение. Сломен човек не представлява опасност за теб.
Трябва да си помагаме. - Хорст...
Ела.
Фрау Чижек. Хер Кепке. - Знам.
Моля, приемете моите съболезнования.
Това е... Как да кажа, "ужасна"?
Ужасна каква? - Ужасна трагедия.
Шреклихе трагеди.
Да, много съжаляваме за случилото се.
Бихме искали да Ви помогнем,
но за съжаление това не е възможно.
Защо не, ако мога да попитам?
Говорихме вече за това.
Да? Не си спомням изобщо.
Аз съм бременна.
Какво?
Ще имаме нужда от детската стая.
Преведи това.
Их бин шванге
унд вир браухен айн киндерцимер.
Тогава това е друг въпрос.
В такъв случай никой не може да бъде настанен тук.
Поздравления, Йозеф.
Благодаря.
Надявам се знаете какво правите, скъпа фрау.
А на мен ще ми е нужен документ от д-р Фишер.
Да вървим, Албрехт.
Може ли да ми простите, хер Чижек?
Извинявам ви се.
Ето ти...
Елате тук, малките ми...
Полудя ли? Чакай, мога да обясня.
Лека нощ.
Защо си тук? Къде е ключът от тази врата?
Всичко си измислих. - Хайде стига.
В детството ли те научиха да лъжеш така убедително?
Онзи път с Прохаска беше много по-зле, отколкото ти разказах.
Той се държа като прасе.
Никога не бих помислила, че ще опита да си отмъсти по този начин.
Как бих могла да знам, че ще повярваш в това?
Ти ме изненада.
Как мога сега да ти вярвам?
Никога не съм била с никого...
...освен с теб.
Вярвам ти. Трябва да ти вярвам.
Искам да вярвам.
Само, че... Чакай.
Какво? - Мария.
Това е ужасен проблем.
Какво ще правим сега?
За кое?
Целия квартал знае, че не можем да имаме деца.
Имам заключение от лекар.
За тях няма да е проблем да проверят това.
Прохаска няма да се спре.
И ако това излезе наяве,
тогава дори твоята Мадона няма да ни помогне.
Ами ако доктора? - Какво? - Доктора.
Остави, той е техен човек. Той е свиня.
О, Боже.
Има само една възможност. - Каква?
Трябва да забременееш възможно най-бързо.
Иначе отиваме на бесилото.
Единствената ни надежда...
е Давид.
Давид?
Давид.
Не можеш да искаш това от мен.
Никога няма да го направя.
Никога, Йозеф.
Ти полудя ли?
Давид, ела тук.
Някой звъни. - Аз ще се погрижа за това.
Връщай се там. Аз ще се погрижа за това.
Просто бъди спокоен.
Е, здравей.
Дойдох да говоря открито с теб.
Ако си мислите, че ще ви прикривам, дълбоко се лъжете.
Всичко си има граници. Никога няма да изменя на себе си.
Тогава не го прави. - Погледни се.
Е, ние празнуваме, разбираш.
Такава голяма новина, нали?
Значи и за теб беше новина, а?
Бях късметлия да бъда там тъкмо в този момент.
Между другото, кога е била тя на лекар?
Какво? - Кога е била на лекар?
Имаш предвид, жена ми? Е, тя...
...не искаше да ме изплаши, разбираш ли?
Тя е ужасно...
Тя искаше да бъде абсолютно сигурна.
В продължение на години бяхте бездетни
и сега, когато имахме нужда от помощ, се случи чудо.
Това е доста подозрително. - Не ми крещи.
Но е лесно да се опровергае неоснователно подозрение, нали?
Да, разбира се. Вече работим над това.
Надявам се, че е така.
Времената са жестоки, така че не си играй игрички с никого.
Искаш ли да си дръпнеш? - Разбра ли ме?
О Божичко!
Хайде давайте.
Хайде.
Давид...
Седни тук. Знам, че е ужасно.
Разбирам те много, много добре.
Да махнем ли снимките?
Сълзите няма да помогнат. - Но аз не мога.
Това е въпрос на живот и смърт и ти казваш, че не можеш.
Не казвай, че не можеш. - Давид, това не е заради теб.
Давид, ела тук, успокой се.
Легни тук добре. Не можеш да ни оставиш сега. Това трябва да стане.
Длъжни сме, просто трябва да стане.
Дявол да го вземе, това е нашия живот.
И спри да плачеш.
Как е г-жа Чижек? Отдавана не сте се срещали.
Така че най-накрая се получи, а?
Човек би помислил, че е безнадежден случай.
Фанда, спри да се караш.
И така...
Би трябвало да се срамува...
Ужасно се срамувам.
Исках най-накрая да ви се извиня.
Държах се неприлично онзи път. Като животно.
Ще бъда благодарен, ако можете просто да забравите за това.
Позволих си да донеса нещо малко.
Погледнете, не се нуждаем от тях вече.
Те са за момиче.
И това, ако е момче.
Гладен ли сте?
Никой не ми е готвил от половин година.
Здрасти. - Йозеф, къде си?
Не си идвал от дълго време.
Какво правиш там, Фау-2 ли проектираш?
Не, не, обикновено слушам радио там.
Имаме палачинки. - Благодаря.
Музика? - Музика.
С музиката с която ще трябва да свикваме.
Сталински концерт на орган? Копнееш за тиранията на мужиците?
Хайде, Хорст. Не вярвай на вашето радио.
Ще ти покажа нещо. Виж.
Това е Червената армия, това са нашите съюзници.
А това...
Това е вашият Вермахт. А сега погледни.
Есо есо, плум бум.
Не бързай толкова. Завиждам на спокойствието ти,
но не разбирам напълно тръпнещото ти щастие.
А аз не знам какво разбираш под тръпнещо щастие.
Трябва да имаш асо в ръкава си.
Хорст, държиш се сякаш не ме познаваш.
Йозеф, някой може да дойде тук и да разследва малко
и да започне да се разплита цялата история.
Разбира се, че се шегувам, но сега е време на бъркотия,
нервност, грешки и бързи решения.
Знаеш какво искам да кажа.
Знаеш онази приказка за едната лодка?
За това, че всички сме в една лодка? - Да.
Страх ни е, нали? - Кои ние? Ние двамата?
Не и мен, аз не се страхувам.
Така или иначе,
си помислих, че може да ви се появи спешна нужда да скриете
нещо или някого на безопасно място.
И аз знам такова място. Моят дом.
Никой не би търсил нищо или никой там.
Да, разбира се, може би след няколко седмици ще търсят теб.
Ако е така имам роднини на юг, тогава при тях.
Добре, но не се нуждая да скривам нещо или някой
при роднините ти на юг.
По дяволите.
Извинете. - Отивам да си лягам.
Ти си като дете. Кой ще се грижи за новороденото?
Мислиш ли, че никой няма да разбере? - Знаеш ли какво?
Хапни палачинка, Вурст, и след това се омитай.
Не трябва да говорим по този начин. - Но говорим по този начин.
Сериозно ли говориш? Не сме в Париж, в безопасност.
Всеки ден тук е живот или смърт. Нека не се преструваме.
Къде отиваш? Вратата е там.
Но мен ме интересува това. - Дявол да го вземе.
Какво става?
Това е то.
Боже мой, какво ще правим? Йозеф?
Останете спокойни. - Направи нещо.
Страхувам се. - Само почакай.
Пресвета Мария, помогни ми, моля те.
Моля те, съхрани детето ми.
Какво е това? - Алик, ела тук.
Месо.
Хайл Хитлер.
Тук няма нищо. Вие сте в къщата
на гражданин на Райха. Изпълнихме дълга си.
Хорст Прохаска. - Да.
Добре. Продължавайте, хайде.
Хайл Хитлер.
Отидоха си.
Ти ни спаси живота, Хорст. Благодаря.
Може би три живота.
Имаш предвид детето.
Трябва да си помагаме.
Андулка. За Алик.
Аз също, аз също...
Гадове...
Това беше на нашата улица.
Започна се. - Какво?
Чакай, ще повикам г-жа Шимачек. - Не, по-добре доведи лекар.
Какво? Да изляза? В града?
Давид, лошо е. Трябва да отида до болницата.
Погрижи се за нея, моля те.
Мария, бъди внимателна.
Елате и седнете. - Не, по-добре да ходя.
Хей!
Жена ми ражда.
Не виждате ли, какво става тук?
Жена ми ражда.
Докторе!
Бих искал да говоря с командира.
Добър ден, бих искал да говоря с командира.
Добър ден, имам нужда от помощ.
Здравей, Франта. - Познавате ли го?
Да. Той ми е съсед, Другарю капитан.
Той работеше за немците, конфискуваше еврейска собственост.
Беше близък с колаборационистите.
Той беше приятел на офицер от SS.
Отведете го. - Но защо.
И питаш защо? - Но, Франта.
Аз не бих дошъл тук ако това беше вярно.
Можеш ли да опровергаеш обвиненията?
Разбира се, че мога. - Как?
Миризмата на свинско месо идваше от дома ти, докато пееше
немски песни.
Аз укривах беглец, евреин.
Не можехме да предизвикваме подозрение. Не исках да будя подозрение.
Трябваше да внимавам също и от сънародниците си.
Капитане, синът на еврейският индустриалец, Давид Винер.
Живя в продължение на две години в килера ни.
Ти трябва да помниш Давид Винер.
Днес всяка свиня изведнъж открива евреин или партизанин,
някой, който си е отишъл или е мъртъв отдавна.
Но моят...
Моят седи на леглото на жена ми, и тя ражда.
Ражда, разбирате ли? А докторът е тук, капитане.
Ти си му съсед, бременна ли е съпругата му?
Ще бъде лесно сами да проверим.
Казвате, че лекарят е тук някъде?
Да, тук, капитане. - Е, добре.
Самоубийство, взел е отрова.
Един момент.
Значи вашият лекар е тук някъде?
Ето той.
Това е нашият лекар.
Ела тук. Да ти.
Каква е вашата специализация? - Общопрактикуващ лекар.
По дяволите, някой да е питал Вас? Не е питал.
Капитане, жена ми ражда и имам нужда от лекар.
Е, не изглеждаш като лекар.
Изглеждаш повече на колаборационистка свиня.
Моля, капитане. Докторе...
Някакви усложнения, г-н Чижек?
Бебето смъкна ли се?
Родилните мъки почнаха ли? - Преждевременно.
Това е първо раждане на г-жа Мария. На нейната възраст може да бъде сериозно.
Капитане, нямаме време за губене.
Ще видим. Аз, като представляващ нашата армия в изгнание,
Сергей, представляващ Съветската армия,
и Вие като член на Съпротивата. Да вървим.
Имаме достатъчно вода. Моля те, донеси няколко чаршафа.
Все още, дори и в самия край.
Сега без шеги. Къде е твоят евреин?
Йозеф, кои са тези хора?
Приятели. - Доведе ли лекар?
Аз съм тук, Мария, аз съм лекар.
Какво? - Не крещи, успокой се.
И сега ни покажете вашият евреин.
Моля? - Вашият евреин.
Започва...
Мария, отпусни се. Давид?
Успокой се. Къде е Давид? Това е важно.
Започва, Йозеф.
Страхувам се, че вече започна. Ще се нуждая от помощ.
Е, вие сте лекар. Ние дойдохме по друга работа.
Това трябва да изчака. Това е въпрос на живот и смърт.
Не се съмнявам. Остани тук и му помогни.
Но, капитане... - Това е заповед.
А ти идваш с мен.
Имам нужда от топла вода, ножици,
и въженце за това...
За стягане на пъпната връв. - Знам, да се завърже.
Давид! Той беше...
Давид! Изчезнал е. Той беше тук.
Моля, не се страхувайте. Аз съм израждал всички мои деца.
Не се страхувайте от мен, Мария, умолявам ви.
Не напъвайте, не сега... - Хорст.
Капитане, не бих казал такова глупава лъжа, повярвайте ми.
И сега жена ми ражда.
Не мога да имам деца.
Оставете, ако Ви се гади.
Излез.
Вижте, капитане, това е негово. Откъде мога да го взема?
Ти се опитваш да ме подкупиш, свиньо. Ставай и да вървим.
Бъдете милостив.
Движи се. - Капитане.
Това не са моите бижута. Той ги скри.
Капитане, умолявам Ви на колене... - На колене, свиньо.
Ще ме застреляте тук като куче?
А ти кой си? - Това е нашият Давид.
Кой си ти? - Това е нашият Давид.
Давид Винер. - Имаш ли някакви документи?
Какво ще кажете за това? Покажи му ръката си.
Какво ще кажете за това?
Извинете, но в днешно време не можем да вярваме на никого.
Познавате ли човека в съседната стая?
Кой не го познава?
Той наистина ли е лекар?
Основно, той е човек, който знаеше за мен през цялото време.
Той ми носеше лекарства и храна.
Никога не ни предаде. Той е свестен човек.
Той е един от нас.
Имаме момче.
Копие на майка си, нали?
Добър ден, г-н Винер.
Малко момченце...
Алик...
Translation ZALMEN BEHAR